Извънземни съществуват!
В това списание пише, че една голяма страна има дипломатически отношения с пришелците.
「Извънземните съществуват」
Ето. Виж тук, Ниномия-кун.
Не, казах ти вече...
Значи наистина не вярваш в извънземни, Ниномия-кун?
Виждала съм ги. Същества, които се наричат "нйоро нйоро".
Военен полигон Неллис
Забранена зона
Входа забранен
Снимането забранено
Забранена зона
Входа забранен
Снимането забранено
Джордж Бош
Извънземните съществуват!
Ти ми вярваш, нали Рйоко-сан?
Извънземните съществуват!
Моите съболезнования, Ниномия-кун
Превод: Chep92
Редакция: Chep92
Стайлинг: Chep92
Отаку България ви пожелава:
Приятно гледане!
Не си тръгвай!
Какво ще правиш сега, Рейка?
Шюнго не си спомня нищо.
Доволна ли си от това, че Шюнго е забравил за обещанието?
Устройва ли те това, че Маю ще ти отмъкне Шюнго?
Какво ще направиш?
Млъквай! Твърде много говориш!
Моля те.
Остави ме.
Всичко ще бъде наред.
Приятни сънища, Рейка.
Точно така.
Спи спокойно.
Разчитай на мен.
Маю!
Ниномия-кун? Има ли някой тук?
Маю!
Този Ниномия, къде ли е изчезнал?
Какво е станало тук?
Мамка му... Пуснете ме!
Какво съм направил?!
Мамка му.
Здравей Ниномия-кун. Добре изглеждаш.
Хосака-семпай? Какво правиш тук?
Ще дойдеш ли?
Съдейки по лицето ти изглежда, че нищо не ти e ясно.
Всичко е много просто.
Накратко г-жата е напълно сериозна.
Ходжо-семпай?
Статията естествено беше подправена.
Конгломерата Ходжо използва влиянието си върху пресата.
Съвсем малко обаче.
Защо го направихте?
Не би ни се харесало, ако тези двамата ни се пречкаха...
И все пак изглеждаха като престъпници.
Но все пак... Да ги набедите за терористи...
Всичко е под контрол. Няма да ги хванат.
Просто ще им върже ръцете за определено време.
Г-жата можеше и по-рано да го направи!
Но не го направи. Знаеш ли защо?
Защото...
Тук ще намериш отговора.
Това...
Точно така!
Трябва да е точно там.
Собственост на конгломерат Ходжо
Тук е.
Точно така. Тук преди 10 години аз...
Снежанка
Да.
Ти, аз и Маю живеехме заедно.
Ходжо-семпай.
Коя си ти?
Ходжо Рейка!
Много добре знаеш.
Не, тогава на острова...
Да, Ходжо Рейка. Другата Рейка.
Какво направи с Ходжо-семпай?
Минаха 10 години. Толкова много време...
от момента на първата ни среща.
Какъв е този поглед?
Да нямаш някакъв проблем?
Знаеш ли изобщо коя съм?
Аз съм световноизвестната наследница на конгломерата Ходжо - Ходжо Рейка!
Сигурно се е случило нещо ужасно.
В онзи ден, преди 20 години избягах от вкъщи и се оказах в този град.
Тогава...
Спрете.
Те срещнах.
Какво ти става? Това е мой проблем.
Моля те, не се меси.
Да, изчезвай!
Въпреки, че ти се развиках ти ме защити.
Но тогава за нищо на света не бих си помислила, че едно събитие до такава степен може да промени съдбата ми.
Вземете го.
Защо?
На родителите ми е.
А, ти...
Ако не е достатъчно може да ме набиете.
Добре. Така става.
Да вървим, трябва да се погрижим за раната ти.
Но...
Живея наблизо.
Да вървим.
Ето така започнахме да живеем в тази къща.
Така беше.
Бях удивена.
Не подозирах, че има хора, които живеят в такава бедност.
Още повече бях удивена от това, че живееше сам въпреки, че беше шест годишен.
Тогава сестра ми пътуваше по света.
От начало много се стараех да ти се реванширам.
Исках да ти покажа на какво съм способна.
Но не можех да се сравнявам с теб.
Накара ме да разбера колко по-добър си от мен.
И тогава разбрах, че нещо ме дърпа към теб...
Не бъди така лекомислен, момче младо и зелено!
Така те нарекох. И никак не ти хареса.
Помниш ли го?
Това...
Заради това срещнахме Маю.
Моля ви, престанете. Моля ви.
Исках да ти благодаря като ти върна медальона.
Но и тогава ти се наложи да ме защитиш.
Той сам каза, че заради този медальон може да го бием колкото поискаме.
Но... но...
Непоправими са...
Тогава се появи тя.
Стига сте били слабите!
Не им позволявай да те тормозят!
Трябва да им отвърнеш!
Ах, ти!
Какво ти има ма!
Маю тогава беше различна...
със силно чувство за справедливост...
безумно енергична.
Да вървим!
Съвсем не такава като сега.
След този случай Маю започна да живее с нас. Беше ни весело, нали?
Да, изобщо не скучаехме.
Заедно вършехме домакинската работа.
Играехме заедно.
Заедно спяхме.
Но не можеше да продължи вечно.
Скоро за мен дойдоха хора от семейство Ходжо.
Не мога да се сравнявам с теб.
Но някой ден ще ти бъда полезна.
Затова...
Ще чакам.
Задължително. Задължително. Обещай ми!
Няма да ти простя, ако забравиш.
Няма да забравя. Обещавам.
Но това е на родителите ти.
Не знам къде са, но са живи и здрави.
От онзи ден непрестанно се усъвършенствах.
Прекарах много безсънни нощи учейки. И започнах да се боя.
"Далеч ли си от мен?"
Полагах големи усилия, защото ти обещах.
Но всичко това беше напразно заради Маю.
Заради Цукимура-сан?
Какво ми става?
Какво ми направи Цукимура-сан?
Изглежда си спомняш какво ти направи тогава.
Изглежда познах...
Какво ми е направила Цукимура-сан?
Не се притеснявай.
Защото времето й изтича.
Изтича? Не може да бъде...
Какво ще й се случи?
Няма да те дам никому.
Нито на Маю, нито на Рейка.
Трябва да побързам...
Времето...
Превод: Chep92
Колко хубаво е да си принцеса.
И на мен би ми харесало да живея в замък.
Но това е невъзможно.
Ако искаш мога да ти покажа едно място.
Ето го.
Компанията на баща ми отваря нов увеселителен парк.
Там има замък!
О! Забавно.
Ще отидем ли?
Заедно, нали?
Това...
Какво е това място?
Хубава стая, нали?
Що... Що за...
Ще изпълним ли обещанието, което си дадохме тогава?
Не на теб дадох обещание!
Но се съмнявам, че можеш да ми откажеш.
Това е Сукубус...
Г-жо!
Какво?
Имаме си не желани гости.
Замалко да...
Колко вулгарно, Ниномия.
Добър вечер, Ниномия-хан.
Окуширо-сан! И ти...
Какво правите тук?
Не ни питай. Стана толкова неочаквано.
Това момче много се изнерви заради неприятностите, които му причини по време на екскурзията.
Не можеше да си намери място.
Замълчи, глупачке!
Ще можем да се измъкнем, ако се доберем до там.
Позволи ми да ти попия потта.
Не му е времето сега.
Подхождате си.
Какво искаш да кажеш?
Стига си се притеснявал!
Между другото... Целувал ли си се с Цукимура Маю?
А... Защо питаш?
Тя е Сукубус, нали?
Интересно, колко ли жизнена сила й е останала?
Защо питаш?
Ние също сме такива. Разбираме я.
Знаех си.
Ето защо Цукимура Маю се чувстваше зле.
Може да изразходи цялата си енергия.
Почакайте! Какво ще стане, ако Цукимура-сан изразходи цялата си жизнена енергия?
Не можем да живеем без жизнена енергия.
Ако това стане, разбираш какво ще стане...
Разбирам...
Цукимура-сан!
А... Ниномия-хан!
За къде сте се разбързали?
Не знаеш ли?
Цукимура-сан ще умре, ако не я намерим!
За мен това не е проблем.
Тогава ще си само мой. Нали?
Стига глупости!
Жал ми е естествено за нея.
Но заради теб ще я намеря.
С всички сили на конгломерата Ходжо ще намерим Маю.
Но в замяна на това искам да си само мой.
До самия ти край да си само мой. Става ли?
Ниномия-хан, недей!
Мамка му! Нямам избор.
Никога!
Още ли си жива, Шинобу?
Какво става, Шинобу? Моля те, махни това опасно нещо.
Г-жата, която познавах винаги беше благородна.
И гледаше винаги напред!
Г-жата никога не би накарала любимия си да направи нещо толкова непристойно!
И какво?
Какво става?
Успокой се, Рейка!
Защо си толкова настойчива, Шинобу?
Бягай, Ниномия Шюнго! Аз ще се оправя с тях.
Ела на себе си, Ниномия.
Ще те прикриваме.
Изглежда, че силите им са добре организирани.
Тогава ще се възползваме от внезапната атака!
Експлозия?
Какъв е този звук?
Там!
Тревога! Тревога! Врагове!
Како?
Ще говорим после. Изчезвай!
Добре.
Спри! Няма да преминеш!
Длъжник си ми.
Не му се обиждай.
Вие двамата...
Да вървим, Ирори.
Да, Таску-хан.
Оставям малката си сестричка на теб, Шюнго-кун.
Добре... Да им покажем колко може да са жестоки международните терористи!
Ниномия!
Много се притеснихме!
Какво стана?
После ще ви обясня.
Но първо...
Да отидем. Заедно, нали?
Увеселителния парк! Сенсей, закарайте ме в Невърленд.
А... Добре.
Напълно са разгромени.
Как е Шинобу?
Добре е. Известно време няма да се събуди.
Ние също отиваме.
Да, както кажете.
Ето го.
Изгубени спомени.
Скрити емоции.
Разделени чувства.
За да си ги върнем, ще се срещнем отново.
Последен епизод: Само напред!
Само напред!
Ще го дочакам!